Team Wild Animals Only Released On: www.nordicbits.org
BASERT PÅ FAKTISKE HENDELSER
Hallo.
Hva gjør du i mitt hus?
Vi kommer for sent.
Jeg tar den.
Der har vi deg. Tenk at du har så mange ting.
Faren din er rene Tetris-kongen.
Hun trenger ikke like det. Det er ikke derfor vi gjør dette.
- Hvor er Luke? - Vi henter ham på baseballbanen.
- Vi er sent ute! - Venter du annet av denne familien?
Nei. Vi rekker aldri dit før middagstid.
Onkel Marv sa han kunne legge igjen nøkkel.
Da drar vi.
Bilbelte, frøken.
Luke!
- Vi begynte akkurat på en ny kamp. - Beklager, vi er sent ute allerede.
Fortell meg hvordan det går.
Kan jeg ikke være her i helga?
- Alene? Å nei, du. - Vennene mine får lov.
Nettopp.
Hjelp din søster å flytte til ny skole. Hysj, jeg skal legge igjen en beskjed.
- Du stinker. - Onkel Marv, det er Cindy.
Vi kom oss sent av gårde.
Vi er ikke i Gatlin Lake før ni-ti.
- Hold opp, dere to! - Vi spiser på veien.
- Husker dere onkel Marv og tante Sheryl? - Onkel Marv stinket våt bikkje og øl.
Mamma og pappa blakker seg på å sende deg på kostskole.
- Det har vi aldri sagt. - Hvorfor sa dere ellers opp kabel-tv?
Hva sa jeg?
- Tror du at jeg ville dette? - Du nyter oppmerksomheten.
- Du er en kødd! - Du er en queef.
Hva er queef for noe?
Seriøst: hva er queef?
- Skal jeg hente henne? - Hun straffer oss.
- Trenger dere mer tid, eller...? - Gi oss noen minutter, takk.
Jeg skal gå.
Du prøver ikke å skjule det engang?
Spiller det noen rolle?
Nei, spiller det noen rolle?
Bare kast dem før du kommer til den nye skolen din.
- Tenk om de kaster meg ut. - De gir ikke opp så lett.
I motsetning til deg og pappa, hva?
Jeg skulle ønske noen hadde gjort noe sånt for meg.
Du klarte deg bra.
Du kjente meg ikke da.
Jeg gjorde tabber. Mange.
Tenåringer gjør dumme ting, mamma. Jeg er tenåring.
Dette er mer enn dumskap. Dette siste året...!
Foreldrene til Sabrina og Laurie sender ikke dem bort.
- Jeg er ikke deres mor, men din. - Flaks for dem.
Jeg er bekymret for deg.
Nå trenger du ikke bekymre deg.
Det vil bare være dere tre igjen, slik det alltid skulle vært, hva?
Tror du virkelig det?
Er det ingen her?
Jeg tror alle drar etter Labor Day.
Kontoret er litt lenger nede.
Trailer 47. Føl dere som hjemme. Ser dere i morgen tidlig. Onkel Marvin
De la igjen beskjed om at vi ses i morgen. Vi skal bo i nummer 47.
Dette er fint, hva?
Koselig.
- Hvem skal bo i denne traileren? - Alle sammen.
Så klart...
- Bor det noen andre her? - Så rart.
- Skal jeg kaste det? - Vil du spise det? Hiv det.
- Lukter ålreit. Biffkjøtt og brokkoli. - Ikke spis det!
- Her er ikke glass. - Drikk av flaska.
- Husker du teltturen vår i Rockies? - Det var den jeg tenkte på.
Er det onkel Marv?
- Antakelig. - Han kjente nok vinlukta.
Mamma, det banker på.
Bli sittende, jeg åpner.
- Det er ei jente. - Ei jente?
Kan jeg hjelpe deg?
Er Tamara hjemme?
Jeg tror du har gått feil.
Ja vel.
- Jeg trodde ikke det bodde andre her. - Hun må ha gått seg vill.
Noen som har lyst til å spille kort?
Vel... Du og jeg.
Sikkert at dere ikke vil bli med?
Kan vi ikke ha en siste kveld der dere ikke sitter med mobilen?
Greit.
Takk.
- Hva skal vi spille? - 500. Da blir vi sittende hele natta.
Kan du ikke legge den fra deg og bli med og spille?
Du, vennen...
Det å være foreldre...
Det er vanskelig.
De dårlige karakterene, skulkingen... Sånt skremmer oss, vet du.
Takk.
Du...
- Hvor skal du? - Jeg må ha luft.
- Skal jeg gå etter henne? - Nei.
Det gjør det bare verre om en av oss går.
Luke, gå og snakk med henne.
- Hvorfor det? - Fordi du er broren hennes.
Kan du gjøre som mora di sier?
Ja vel.
Vet ikke hva dere vil at jeg skal si til henne.
Ingen sa det ville være lett.
Kinsey?
Kins?
Kinsey?
- Hva gjør du? - Muttern ba meg snakke med deg.
- Den bitchen! - Så dramatisk.
- Ikke sant?! - Jeg mente deg.
Dra til helvete!
De sigarettene skal liksom inhaleres, vet du.
Kom igjen, søs!
Kom over det.
De vil sende deg bort, bu-hu, så trist!
Du flytter ut neste år. Får begynne på ditt eget liv.
Kanskje det er tilfellet for deg også.
Dette stedet kan være en ny begynnelse.
Du kan være den du selv velger å være.
La være.
Tror du at vi gjør det rette?
Det vet jeg at vi gjør. Vi har jo prøvd alt.
Ja...
Det blir vel fint å ha huset for oss selv igjen, når Luke drar på college.
Da kan vi ha oss på sofaen, som før i tida.
Jeg ser så sliten ut.
Du er vakker.
Jeg elsker deg.
Låste du dem ute?
Døra er ikke låst.
Er Tamara hjemme?
Har du gått deg vill? Skal jeg ringe til noen?
Er alt bra med deg?
Samme jenta?
Ja.
Hvor er ungene? Gikk de langt bort?
Luke!
Kinsey!
- Jeg henter skoene mine. - Alt er bra med dem.
- Den jenta skremte meg. - Ja det var -
- litt rart.
Husker du da jeg var miniputt, og du ble med meg til banen?
Ja, jeg ville spille, men fikk ikke for deg.
Du var liten, vet du. Sånn er det bare.
Du klarte knapt å løfte balltreet og traff ingenting.
Her.
Prøv et kast.
Hva med postkassa?
- Bra! - Du skulle latt meg spille.
Hva tror du onkel Marv og tante Sheryl gjør her alene hele vinteren?
Tja, de har antakelig tonnevis med hardporno.
Så rart.
Ja.
- Er du redd? - Nei.
Hallo?
Hallo? Dæven!
- Jeg kverker deg! Det var ikke morsomt. - Så bra.
- Bingo! - Greit, én slurk.
- Tre. - To.
- Hva var det? - Jeg vet ikke.
- Kanskje vi bør gå. - Vent.
Er det noen der?
- Luke, vi går. - Nei, la oss...
Hallo?
Er det noen der?
Herregud!
Skremte vettet av meg.
Hva er det?
Ikke noe.
Hva pokker?
Hva faen?
- Luke. - Ja?
Herregud.
Å Gud!
- Kom igjen! - Jeg kan ikke tro...
- Vent! Hvor er vi? - Jeg vet ikke.
- Kom vi derfra? Nei... - Jeg vet ikke. Alt ser likt ut.
- Herregud! - Hva foregår?
Onkel Marv og tante Sheryl er drept, det er blod overalt.
- Hvis dette er en spøk... - Jeg spøker ikke om sånt.
Hvor så dere dette?
Døra til en trailer sto åpen. Vi gikk inn.
Jeg tuller ikke, jeg sverger!
Han gjør ikke det. Vi sverger!
- De er stukket i hjel. - Ta med Kinsey til traileren vår.
Ta Kinsey med til traileren. Ring politiet og lås døra.
- Finner du veien tilbake dit? - Jeg tror det. Vi kom derfra...
Jeg er redd, pappa.
Hvem ville gjøre noe sånt?
- Du er ok? - Det er jeg ikke.
De var ikke... De var ikke ok!
- Vi klarer oss. Det går bra. - Du så dem ikke!
Mamma...
Mobiltelefonene.
Mamma...
Herregud...
Mamma. Herregud.
Hallo?
- Hallo? - Nødnummeret.
Kan du høre meg?
- Mamma! - Hallo?
Mamma!
Hva vil du?!
Kan du høre meg?
Jeg vil melde fra om et mord. Hallo, kan noen høre...?
Nei...
Gå inn på soverommet. Skynd deg!
Gå inn på badet!
Lukk døra!
- Mamma... - Herregud!
Herregud... Vær så snill...
La oss være!
Mamma.
Hvem er hun?
- Jeg klarer det. - Jeg løfter deg opp.
Dra deg opp!
Kom igjen!
Gå!
Løp!
- Herregud, du må løpe! - Nei. Å Gud!
Bare gå.
Nei!
Mamma!
Slipp henne!
- Det er her? - Ja, det er denne.
- Vent her. - Hvorfor?
- Jeg skal gå inn og se. - Jeg har alt vært der. Jeg har sett det.
- De virker ikke. - Bakrommet.
Vi må ringe til politiet. Har du mobilen med deg?
Nei, jeg la den igjen i traileren vår.
Ja vel.
Hva faen?
Å, faen.
Onkel Marv, det er Cindy. Vi kom oss sent av gårde.
Vi er ikke framme ved Gatlin Lake før ni-ti.
- Pokker! - Hva var det?
Pappa?
Faen!
Ned!
Hvem er det?
Vi må tilbake til mamma og Kinsey.
Vi løper. Du må løpe som pokker og jeg kommer rett bak deg.
Ikke stopp før vi er tilbake hos dem.
Løp!
Pappa.
Pokker!
- Hva gjør du? - Jeg husker de hadde en skyter her.
Kan du bruke den?
Skal du virkelig skyte dem?
Dere har fem sekunder på dere til å forsvinne, så skyter jeg!
Fem.
Fire.
Tre.
To.
Ett!
Gå og se på baksida.
De er vekk.
Vi går tilbake. Hold deg nær meg.
Kom igjen!
Herregud.
Nei!
Greit...
Hjelp!
Vær så snill!
Faen! Kinsey!
Cindy!
Mobilen min.
Pappa, hva er det?
Nei, nei!
Ikke vær redd. Vi skal finne søsteren din.
- Du må hjelpe meg. - Hva skal vi gjøre?
Vi tar bilen, og så skal vi finne henne.
Kinsey!
Kin!
Kinsey!
Hvor er hun?
Kom igjen, Kinsey.
Kinsey!
Pokker!
Hva er det som skjer?
Hallo?
- La oss være! - Vi har så vidt begynt.
Faen!
Herregud. Pappa?
Nei, pappa. Våkn opp!
Faen... Se her, pappa.
- Faen! - Herregud...!
Jeg klarer ikke...
Jeg skal prøve å dra den ut.
Jeg skal...
Hva vil du at jeg skal gjøre?
- Du må komme deg vekk herfra. - Pappa, jeg går ikke fra deg.
Du må finne søsteren din. Hun trenger deg!
Finn skyteren.
Her.
- Kan du bruke den? - Nei.
Den er ladd. Du trekker tilbake hanen og klemmer på avtrekkeren.
Du kommer til å klare deg.
Å, faen...
Ja vel.
Jeg skal finne henne.
Vi tilkaller politi og sykebil, og så kommer jeg tilbake.
Jeg er stolt av deg.
Jeg vet det.
Vær så snill!
Vær så snill...
Vær så snill!
Hvorfor gjør du dette?
Faen!
Vær så snill. Slutt med det dere driver med.
La familien min være!
La familien min gå fri! Vær så snill.
Vær så snill...
Greit... Kan vi ikke snakke om dette?
Hvem faen er du?
Nei...
Herregud...
Kinsey!
Hallo?
Nei...
Stopp!
- Gå vekk fra henne! - Luke.
Luke...
Slipp den jævla kniven.
Slipp kniven!
Luke.
Skal du skyte meg?
Gi meg skyteren, Luke!
- Jeg skal skyte henne! - Løp!
Skyt henne!
Herregud!
Nei, nei.
Luke, vinduet.
- Når du opp til det? - Jeg kan prøve.
Jeg gir deg en dytt.
Pokker, det gjør vondt.
Greit...
- Går det bra? - Ja da. Her.
Herregud.
Så, så.
Sånn.
Få av deg t-skjorta. Ta av deg den flanellgreia.
Ja vel.
Det går bra.
Mamma.
Jeg vet det. Vi skal komme oss ut av dette.
- Jeg prøvde å ta hånda hennes. - Slutt!
Jeg holdt hånda hennes, men... Jeg var så slem.
Husker du-
- den gangen jeg falt ned fra et tre? Husker du det?
Ja.
Du syklet hjem med brukket bein. Det var idiotisk.
Helt idiotisk. Mamma fant meg spisende pizza på sofaen.
Jeg prøvde å late som ingenting.
Beinet mitt var hovent og blått, og hun: "Luke, hva faen har du gjort?"
Det går bra.
- Hun sa det nok akkurat sånn. - Akkurat sånn:
- "Luke, hva faen har du gjort?" - Og hun sier vi ikke skal banne.
Gi meg armen.
- Det er min feil at hun er død. - Kins, slutt.
Du ville ikke ha vært her om ikke jeg hadde føkka opp alt.
Bare hold kjeft!
Du vet det ikke er sant. Det vet du.
Unnskyld.
Hvorfor gjør de dette mot oss?
Hvorfor?
Vi skal komme oss ut av dette. Vi må finne en fasttelefon, ringe nødnummeret.
- Luke, hjelp! - Kom igjen.
Greit...
Jeg klarer ikke...
Inn der med deg.
- Gi meg hånda di. - Nei, jeg skal prøve å finne kontoret.
Du må bli her.
Jeg ringer etter sykebil og politi, de vil rydde opp her.
- Jeg blir med deg! - Nei, slutt.
Jeg må være kjapp. Og du er tryggere her. Forstår du?
Forstår du?
- Jeg er glad i deg, søs. - Jeg er glad i deg også.
Vi skal klare oss.
Det går bra.
Nødnummeret. Hva gjelder det?
Vi trenger hjelp. Noen gærninger prøver å drepe oss.
- Ro deg ned. Hva er adressen? - Jeg vet ikke, fulgte ikke med...
Det er en trailerpark... Jeg vet ikke hvor vi er.
Gatlin Lake.
Hallo?
Nei.
La oss være i fred.
La oss være i fred!
Jeg drepte en av dere. Hvordan føles det?
Hvordan faen føles det?!
Luke!
Jeg har deg. Kom her.
Sånn.
Jeg må skaffe hjelp til deg. Jeg må opp til hovedveien.
Greit?
Herregud. Nei.
Vær så snill.
Er alt bra med deg?
Kom her.
Så, så. Kom her.
- Ro deg ned. - Herregud!
Så, så.
Du må hjelpe broren min. Han er i klubbhuset.
Jeg ba ham vente på meg i klubbhuset.
Noen gærninger vil drepe oss!
Herregud. Jeg finner dem ikke.
Hvor er nøklene?!
Kom igjen!
Gå vekk!
Hvorfor gjør du dette?
Hvorfor ikke?
Kom igjen...
Kom igjen!
Kom igjen, vær så snill...
Start, da!
Stopp! Hjelp!
Stopp bilen!
Hei.
- Vær så snill, hjelp meg. - Er alt bra med deg?
Vær så snill... Vent!
Kjør!
Hallo?
Norske tekster: P.S. Mannes